ÅRET ER 1769
STORBRITANNIA ER KOLONIRIKE OG ET HOVEDSETE FOR SLAVEHANDEL
Så vakker hun er.
Så mye av moren.
Vær ikke redd.
Jeg er her for å gi deg et godt liv.
Et liv du ble født til.
Her.
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
Elizabeth Murray! Kom tilbake hit øyeblikkelig!
Moren hennes er død.
Jeg ber deg, onkel, elsk henne slik jeg ville om jeg var her,
og sørg for at hun får alt hun har krav på som mitt barn.
Det er rett og slett umulig.
Det som er riktig, kan aldri være umulig.
Hun er svart. - Hun er mitt blod.
Men hun er svart. - En detalj du valgte ikke å nevne.
Om noen timer er jeg kaptein på en seilas til Ostindia på et lengdegradeksperiment.
Etter det, hvem vet? Jeg har ingen rett til å betvile kongen og hans Royal Navy.
Har du tenkt på min stilling, mitt omdømme?
Sir. - Jeg er høyesterettsjustitiarius.
Vis litt anstendighet, gutt, og forstå hva det er du ber om.
Hun er mulatt.
Hvilket navn har hun fått?
Hun heter Belle. Etter sin mor.
Dido Elizabeth Belle Lindsay.
Tar hun navnet ditt?
Jeg skammer meg ikke.
Vi kaller henne Dido.
Du store, hun er tynn.
Mary, finn litt mat til henne.
Søte barn.
Et skip
er intet sted for et nydelig barn som deg.
Innenfor disse veggene
vil du leve som en av mitt blod.
Og du vil ikke forstå det ennå,
men vit i ditt hjerte at du er elsket.
Akkurat som jeg elsket moren din.
Er du det de kaller en "neger"? Jeg hørte dem snakke.
Spørsmål, Elizabeth. En irriterende egenskap du deler med din far.
Pappa M? - Nei! Din biologiske far, sir David Murray.
Du bør ikke alltid insistere på å si det du tenker.
Du vil ende opp som en gammel jomfru, helt alene.
Som deg, tante Mary? Det er det tjenestepikene sier.
Din lille... Bare vent til jeg får tak i deg.
Elizabeth, kom tilbake med en gang!
Det finnes et av meg også. Vil du se det?
William Murray. 1. jarl av Mansfield.
Og her
er nevøen min. Skjønner du?
Det er onkelen din, sir David Murray.
Elizabeths pappa?
Ja, det stemmer. Du er veldig skarp.
7. viscount Stormont, som vil arve
alt vi står på, når jeg er borte.
Født på engelsk jord.
Selvsagt.
Han oppdaget moren om bord i et erobret spansk slaveskip.
Så nå har vi to nieser i vårt formynderskap.
Vel, Elizabeth hadde stort behov for en ledsager.
Og det er det vi skal si om noen spør.
Vi skal si at, i samsvar med hennes fødselsrett,
har hun rett til å bo under dette taket.
Slik er systemet.
Og hvor i det systemet bør fargen hennes plasseres?
Over eller under Murray-slektslinjen hennes?
Ekteskap? - Umulig.
Ethvert parti hennes "andre opprinnelse" ville tiltrekke, ville
bringe skam over henne og familiens rang.
Og når vi ikke lenger er her?
Ingen mann som vil ta vare på henne da?
Ring en ring av roser En lomme full av blomster
Atsjoo, atsjoo Vi faller ned!
Piker!
Kan dere avstå fra skrikene! Som de salige franskmennene!
Jeg har ingen erfaring med å meddele dårlige nyheter.
Jeg trodde at jeg en dag ville
få anledning til å bli bedre kjent med ham.
Ja.
Jeg vet det.
2000 pund i året?
Da er du arving. Han har overlatt deg din formue.
Min fars nye hustru vil at jeg ikke skal få noe,
og han gjør henne til lags.
Jeg tror han ville ha elsket meg mer om mamma ikke var død.
Jeg tror kjærlighet må være veldig komplisert.
Med en slik medgift kan du gifte deg inn i en hvilken som helst god familie.
Vi får gjester til middag.
Gjester? Hvem gidder å besøke oss her?
Eller dra, før de ikke lever lenger.
Kan du gjenta det, Dido?
Senger, tante Mary.
Vi bør klargjøre noen ekstra senger i tilfelle gjestene vil bli.
Kan vi bruke den nye silken? - Jeg steller håret ditt.
Si at vi kan bruke dem, tante Mary. - Du skal ikke spise med oss, Dido.
Naturligvis.
Men jeg kan vel komme etter middagen?
Ja. Slik er reglene, og du kan dem godt.
Pappa, hvordan kan jeg ha for høy rang til å spise med tjenerne,
og for lav til å spise med familien min?
Middag med gjester er en formell anledning, Dido.
Vi kan simpelthen ikke pålegge besøkende vår ringeakt for disse formalitetene.
Men er jeg ikke rik nå?
En arving? Det må da endre saken.
Kjære deg. Om bare det var så enkelt.
Penger kan hjelpe litt, men
sosieteten har for vane å ignorere selv en av sine egne
når anledningen byr seg.
Men etter middagen, når formalitet er av mindre betydning,
kan ikke ditt nærvær medføre noen logiske innvendinger.
Som du vil, sir.
Jeg vil heller spise med Dido.
Så synd. Våre unge mannlige gjester vil savne deg, Elizabeth.
Unge menn?
Meget gode forbindelser. - Og meget hyggelige etter sigende.
Lukk nå munnen og forstå.
Det skal ikke være noen diskusjon i kveld på noe annet språk enn engelsk.
Ingen hvisking i herrers ører, ikke på latin, italiensk,
og absolutt ikke på fransk.
Jeg må si at hele landet knapt puster
i påvente av dommen i ankesaken om Zong.
Livredde for at du vil ødelegge England, uten tvil.
Jeg vet lord Ashford er det.
Han lurer imidlertid på hvorfor du bruker så lang tid.
Loven, lady Ashford, må fortolkes, ikke bare forrettes.
Din mann, av alle mennesker, vet dette.
For en masse oppstyr om død last.
Det er oppstyr om levebrødet
til svært mange mennesker i dette landet, lady Ashford.
Nei, så nydelig fransk.
Selv om jeg ikke har noen anelse om hva du sa.
Wimbridge. - Miss Lindsay?
Det er krypskyttere på ferde.
God aften til deg. Mitt navn er John Davinier.
Jeg tror jeg kan ha forstyrret en dame i dette huset. Der er hun.
Tilgi meg, selv om du knapt...
Sir, jeg tror ikke vi har blitt presentert.
Du sier noe.
Vennligst overbring damen min unnskyldning for å ha skremt henne.
Jeg tok en snarvei for å levere dette til lord Mansfield. Fra min far.
Sir?
Pastor Davinier.
Jeg skal se til at han får det umiddelbart...
Du skal ikke forstyrre middagen hans. - Rett etter middag, sir.
God aften. - God aften, sir.
Dido, vennen.
Pappa?
Gode Gud, det er negeren. Hun er virkelig...
En dame. - Utmerket.
Jeg ante ikke at hun ville være så svart.
Hørte du ikke på ryktene mens du spredte dem, mamma?
La meg presentere den andre av mine to nieser: miss Dido Lindsay.
Hyggelig, miss Lindsay.
James er den eldste.
Vil arve hele Ashford-formuen.
Han vil også arve sin onkel,
en frisk mann som viser få tegn til å skulle dø.
Hun er spennende, ikke sant?
Jeg syns hun er frastøtende.
Hun er vel det hvis du syns en sjelden og eksotisk blomst er det.
Han har mye å by på.
Og en annen formue i livet bør da behage enhver hustru.
Dido. Du får ikke være en kokette med ham. Du har allerede formuen din.
Man tar ikke det sjeldne og eksotiske til hustru, Oliver.
Man prøver det på bomullsmarkene.
Hvorfor så langt når det finnes like utenfor stuedøren?
Gode Gud, de takserer meg.
Og så finne en ren engelsk rose til å pryde hjemmet.
Storbritannia, vær hilset Vi hyller deg
Fagreste øy i havet
Men mitt yndlingsland skal være
Er hun "ute"?
Ikke helt.
Når som helst.
Men mitt yndlingsland skal være
Storbritannia, vær hilset All heder til deg
Fagreste øy i havet
Du skal avstå fra enhver omgang med negeren.
De synes kanskje det er fascinerende å ha en kvinnelig mulatt løpende rundt i huset,
men jeg vil ikke ha en løpende rundt i mitt.
Hun er arving. - Men unntak kan gjøres.
Det sies at faren hennes overlot henne en ganske stor formue.
Ja, hvis det er din tilbøyelighet.
Hun er ikke vond å se på. Jeg har ikke tenkt mer på det, mamma.
Hvor får du informasjonen din? - Kusinen hennes er ganske snakkesalig.
Og hva med deg, miss Lindsay?
Får vi høre deg spille i kveld?
Vel...
Pappa?
Nå må ikke herren være egoistisk.
Det vil bli svært interessant. - Hun har aldri spilt for andre.
Hun er svært dyktig.
Guvernanten hennes var meget flittig.
Etternavnet hans vil utvilsomt få henne til å ta ham på alvor.
Hun må ikke narre seg selv. Hun får ikke ta slike avgjørelser.
Da får du gjøre det klart for henne
før hun stiller seg til rådighet for en med lumske hensikter.
Hun har ingen grunn til det. Takket være arven er hun ikke nødt til å gifte seg.
Det er i det minste sant.
Det er Elizabeth som må sikre sitt levebrød.
Et portrett? Er du sikker?
Ja. Tante Mary har bekreftet det. - Gode Gud, så flott.
Men... - Men hva?
Pappa, burde han ikke ønske å se meg før han bestemmer seg?
Beklager, jeg visste ikke at du...
Mr. Davinier, jeg tror du allerede har hatt gleden.
På en måte, ja. Miss Lindsay.
Bestemme seg for hva?
Om han vil male meg.
Mannen får betalt en formue. Hva er det å bestemme seg for?
Du skal bare sitte stille, Dido. Ingen veldig krevende oppgave.
Ved siden av Elizabeth? - Slik dere alltid er, ved siden av hverandre.
Burde ikke enhver dame være smigret over å være et slikt emne?
Hvordan kan en mann kjenne en dames manerer
når han ikke har mestret en gentlemans manerer?
Absolutt. Selv om man lett kan komme til å tro
at man er i nærvær av en dame, når hun faktisk fortsatt er et barn.
Pappa! Kan vi ta dette privat? - Nei, ikke nå.
Du kan ta bøkene tilbake til biblioteket.
Når hennes mann dør, kan en enke få...
...sin medgift og sin arv på en gang.
Hun har 40 dager til å forlate ektemannens hjem.
Mr. Davinier, hva er hensikten med loven etter ditt syn?
Å gi sikkerhet der det ellers kanskje ikke er noen.
Eksempel?
Skipet Zong og de som druknet.
Jus er et av de få yrkene som er akseptable for en gentleman.
Jeg har lite,
men der min far stoler på Bibelen, ønsker jeg å stole på domstolene.
Og du har dommerambisjoner? - En dag, ja, lord.
Jeg ønsker å lage lovene, for det er slik jeg virkelig kan forandre denne verden.
Det vil si... Jeg mener
å gjøre den til et bedre sted.
Du har store ambisjoner.
En landsens advokat kan du bli hvis du følger med på undervisningen.
Men du har verken rang eller økonomi til noe mer.
Vel, lord, det hadde ikke du heller.
Hva behager?
Vel,
som fjerde sønn,
hadde du rang, men ikke inntekt til å betale for opptak i juristkollegiene.
Uten støtte fra lord Foley og William Hamilton
ville kanskje ikke engelske domstoler hatt gleden av din begavelse,
og tittelen høyesterettsjustitiarius kunne ikke vært din i dag, lord.
Og du tror du er verdig den slags innflytelse?
Det vet jeg ikke, lord, men jeg vet at et landsens liv ikke passer meg.
Dido,
pastor Davinier har bedt meg om å veilede sønnen hans.
Hva syns du?
Takk for din elskverdige støtte.
Jeg snakket verken for eller mot deg, for det er ikke min oppgave.
Taushet uttrykker mer enn ord.
Pappas nye elev.
Mr. Davinier, min kusine, Elizabeth.
Hyggelig.
Du vet vel at pappa aldri har tatt en elev?
En til å holde deg med selskap mens du tar pappas diktater, Dido.
Det har vært flere menn her denne uken enn jeg har sett i hele mitt liv.
Forhåpentligvis har vi ikke skuffet.
Tvert imot.
Mr. Davinier,
hvorfor er Zong så viktig?
Hvorfor er saken i pappas domstol, Høyesterett?
Vel,
det er et skip.
Jeg er klar over det.
Det frakter mennesker.
Det mistet mesteparten av slavene sine før det kom til målet sitt.
Druknet av mannskapet, etter kapteinens ordre.
Men hvorfor?
Miss, middagen din er servert i damesalongen.
Takk.
Vil du spise middag hos oss, mr. Davinier?
Takk, men jeg har lovet å være hos min tante i kveld.
Greit, som du vil.
Beklager at jeg spør, men
hvorfor spiser du aldri middag med familien din?
Det er ikke riktig.
Tilgi meg, men to ganger har jeg sett deg et annet sted.
Jeg er forvirret.
Det er forståelig
når prestesønnen får sette seg ved bordet før en dame i huset.
Er det en påminnelse om min plass? - Nei. Det er min mening.
132 druknet på vei fra Afrika til Vestindia.
Din kjennelse kan bringe slavehandelen i kne
og helt ødelegge en økonomisk grunnvoll for dette landet.
Er ikke det presset frustrerende, lord?
"La rettferdigheten skje, om så himmelen måtte falle."
Forsikringskravet hevder at slavene ble kastet over bord for å redde skipet.
At det ikke var tilstrekkelig vann til å overleve resten av reisen.
Det stemmer. - Da står eller faller saken på...
På "absolutt nødvendighet".
Om drapet på negrene virkelig var nødvendig
for å redde skipet, slik kapteinen hevder.
Men er det sakens kjerne? - Ingen kvitter seg lett med sin last.
La meg spørre deg: Om du la til havn
med knapt en eneste vare å handle med, hva ville du gjøre?
Svelge økonomisk ruin eller søke erstatning?
Med all respekt
spør jeg om menneskelivet kan forsikres som last i det hele tatt.
En mann omtrent som ham viste meg en gang stor interesse.
Mr. Davinier? - Ærlig talt, Mary?
Ikke se slik på meg.
Det var mamma som grep inn.
Jeg syntes han virket veldig pliktoppfyllende.
Litt overvennlig til tider, men...
Du vet vel at han er forlovet?
Jaså? - Forlovet.
Mr. Beresfords datter.
Vognmakeren? Han kunne ha siktet litt høyere.
Jeg elsker roser.
Alt er litt sent i år.
For det er Guds kraft til frelse.
Så sier Kristus, Herren. Amen.
Salme nummer 76.
Mr. Davinier.
Vent.
Jeg var nysgjerrig.
Litt av en oppgave å sitte i så mange timer.
Naturligvis.
Jeg er visst den eneste som nettopp har blitt oppmerksom på Zong-saken.
Kanskje livet ditt er mindre anfektet av slike saker.
Hvorfor dømmer du meg slik?
Det er et faktum at jeg har overveid saken i mange timer, og jeg
tror ikke slavene kan ha blitt druknet på den måten du sier.
Lever du fullstendig i din egen verden?
Mr. Davinier, vær så vennlig.
Hva vet du?
Fortell.
Ikke fortell skrøner.
Jeg kan bare fortelle deg hva jeg tror.
Og hva er det?
Slavene ble kastet ut i vannet
lenket sammen som én.
De var syke,
verdt mer som død, forsikret vare, enn som levende, skadet vare.
Miss Lindsay...
Men forsikringsselskapet anker?
De nekter å betale for drepte slaver.
Takk.
Fortalte du henne at de ble druknet med overlegg?
De var syke, men det var viktig at de døde på reisen,
ellers ville det ikke være noen forsikringssak.
Ikke hvis de hadde omkommet av sykdommen heller. Derfor ble de drept.
Du har dratt fordel av konfidensielle saker som er betrodd deg.
Disse "sakene" har vært allmenn kunnskap i månedsvis.
Miss Lindsay er ikke et barn, ingen dåre.
Hennes omsorg er betrodd meg,
og jeg bestemmer når hun er klar for slike realiteter,
ikke en prestesønn!
Jeg skal pakke sakene mine. - Gjør det.
Deres Eksellense, et spørsmål.
Nå?
Som en simpel prestesønn
lurer jeg på om verdien du setter på din dyrebare mulattniese,
er høyere eller lavere enn de 30 pundene de vil ha i erstatning for hvert liv de tok?
Adjø, lord.
Mr. Davinier,
kommer du i nærheten av henne igjen,
skal du få angre på dagen du møtte meg.
John Davinier drar veldig tidlig i dag.
MÅTTE SLAVERIET OPPHØRE OVER HELE VERDEN
LORD MANSFIELD -ZONG OG DØD OVER ENGLANDS HANDEL
Der er du. Vi er ønsket.
Du: salongen. Jeg henvist til damesalongen.
Vi skal til London for sesongen.
Skal vi endelig "komme ut"?
Elizabeth skal komme ut.
Ikke Dido.
Men hvorfor?
Du forstår en kvinnes stilling her i verden, Dido.
Elizabeth har ingen inntekt.
Du skal møte så mange menn som mulig før vi velger.
Når alt dette har gått til faren hennes, er det ingenting igjen til henne.
Og meg?
Enhver gentleman av god familie
vil neppe bli virkelig knyttet til Dido.
Og en mann uten ville redusere hennes stilling i samfunnet.
Hun er ikke bare min kusine, mamma.
Pappa, vær så snill. - Hun er min søster.
Dette er nøklene til huset.
Jeg kan ikke dra til London uten henne.
De har hengt rundt livet på din tante i 30 år.
Jeg er ikke lady Mary. Jeg er ikke en uønsket gammel jomfru.
Lady Mary er for gammel til å fortsette å ha ansvaret for huset.
Du kan påta deg pliktene når du kommer tilbake.
Gudene skal vite at dere to må holde hverandre unna trøbbel.
Straffer du meg?
Straffe deg?
Du er høyt verdsatt.
Dypt elsket.
Jeg er så lei meg.
Tror du jeg vil treffe mr. James i byen?
Kanskje.
Jeg kunne forelsket meg i en slik mann, Dido.
Kjærlighet?
Bette, du kan ikke ha slike følelser,
for du vil enten ende fattig eller i hjertesorg.
Er du ikke egentlig lettet
over at du ikke vil være prisgitt en tåpelig fyr og formuen hans?
Resten av oss har ikke det valget.
Ingen sjanse til arv hvis vi har brødre,
og forbudt enhver aktivitet som lar oss forsørge oss selv.
Vi er bare deres eiendom.
Piker! Kom igjen nå.
Fyrer du opp til middag, Thomas?
Ja visst.
Takk.
Noen sengesokker til deg, miss Murray.
Miss Lindsay. - Takk, Mabel. Så snilt.
Det er ikke så varmt som vi hadde håpet i kveld.
Kan jeg hjelpe deg med det, miss Lindsay?
Du må begynne fra endene.
Mamma lærte meg det.
Ser du?
Lov meg at du vil gjøre noe med den vulgære blågrønne malingen
om du noen gang blir husets frue.
Den er simpelthen ikke bra nok, Elizabeth.
Lady Mansfield, lady Mary og deres nieser.
Damer. - Lady Ashford.
Og herrene? Mr. James? - Her, så klart.
Ingenting kunne ha forhindret ham ettersom miss Murray er på besøk i dag.
Pappa.
Lord Mansfields beryktede mulatt.
Ikke rart vår høyesterettsjustitiarius er helt forvirret.
Hun kan ikke vite hva du tenker med mindre du forteller henne det.
Damene Mansfield.
Kom hit.
Forsiktig.
Å, Dido, se, mr. James laget en båt til meg, og den kantret.
Det var forferdelig synd.
Til deg.
Miss Lindsay, vil du gjøre meg den ære å spasere med meg en gang?
Bryr du deg ikke om hva folk vil si?
Hva skal det bety, mr. James?
Hva skulle noen si?
At han ville risikere en dames omdømme
ved å ta henne med på spasertur nesten uten å kjenne henne.
Jeg tror du er altfor engstelig, bror.
Vi ville bare tatt en tur rundt i Vauxhall.
Det ville være en glede, mr. Oliver.
En stor glede.
Vil du virkelig trosse pappa?
Jeg trodde aldri jeg ville finne en dame som ikke ville bli erobret eller ignorert,
før deg.
Jeg er ikke komfortabel med dette. Lord Mansfield ville bli meget fornærmet.
Det kan ikke skade.
Vi er bare to familier som tilbringer litt tid sammen.
Skjønt, om et passende parti var mulig,
kunne vel ikke din kjære mann ha noe imot det?
De har forsvunnet. Folk vil tro hun ikke har noen familie.
Folk vil tro at de er et kjærestepar.
Ser du hvordan hjertet mitt slår? Jeg er helt betatt av deg, miss Lindsay.
Til tross for slike uttalte protester fra din bror?
Han kan ikke overse din mors opprinnelse slik jeg gjør.
Tåpelig.
Hvorfor skulle noen bry seg om henne,
når din bedre halvdel har utstyrt deg så godt med
skjønnhet og privilegier?
For en vakker lyd.
Du er uendelig kultivert. Kom, la oss finne det.
Jeg håper du vet hvor høye tanker jeg har om deg.
I like måte.
Jeg kunne bare ha drømt om slike øyeblikk en gang i tiden.
Ja vel?
Da håper jeg du har hederlige hensikter,
for hvis ikke vil jeg virke ganske tåpelig.
Og jeg ville ikke kalle meg en gentleman.
Du er litt av en erobrer, mr. Oliver.
Mr. Davinier. - Miss Lindsay.
Så...
Så hyggelig å se deg. - I like måte, miss Lindsay.
Tilgi meg.
Mr. Ashford, la meg presentere
mr. Davinier. Han er sønn av vår sogneprest i Hampstead.
En geistlig.
God kveld, sir.
Sir.
Miss Lindsay. Du er alene.
Jeg fikk ikke anledning til å se deg før du dro, for å formidle min unnskyldning.
Unnskyldning? - Din opplæringstid.
Far ville aldri ha avsluttet den. Du ville aldri ha måttet forlate Kenwood...
Han ville gjøre mitt liv til et helvete om han visste at vi snakket sammen.
Jeg har prøvd å følge med på Zong...
Tilgi meg.
Jeg har forsøkt å følge med på Zong.
Sørgelig. Slik en manglende evne til å vite hvilken verdi man setter på en annens liv.
Hvilken pris for en verdiløs neger?
Du misforstår meg fullstendig. Jeg sier at intet menneske kan ha verdi som last.
Mennesker kan ikke prises, siden vi er uvurderlige. Både frimenn og slaver.
Jeg er ikke alene. Alle jusstudenter
legger press på forsikringsselskapene
om heretter å nekte å forsikre slaver på noe skip.
Men det ville kreve en lovendring.
Hvordan kan vi forvente å være siviliserte når vi lever i en så barbarisk verden?
Det er den ytterste urettferdighet. - Det er mer enn det.
Det er en skammelig lov som støtter en finanstransaksjon for en slik grusomhet.
Det er faktisk sannheten.
Jeg har aldri hørt noen snakke som deg. - I like måte, miss Lindsay.
Du bør gå tilbake. De vil bli engstelige.
Farvel, miss Lindsay.
Farvel, mr. Davinier.
Miss Lindsay,
vi møtes på skysstasjonen i Kentish Town
de fleste kvelder.
Ja visst.
Elizabeth er en bestemt dame.
Hun vil trenge en mann som kan mildne henne.
Litt av en oppgave.
Kan jeg anta at det endelig vil komme en kunngjøring?
Hun er en utsøkt pike.
Og siden det ikke er noen mannlig arving,
vil det falle på Elizabeth og hennes mann,
til slutt, å arve Kenwood og alle dets eiendommer.
Jeg innser at det vil være mange verdige beilere å vurdere.
Lady Mansfield, hva er det?
Pengelens?
Uten en tomme eiendom eller en eneste shilling.
Hører du det, James? En dames gode slekt alene er ikke nok.
Broren din trenger en hustru som kan gi ham mer eiendom,
hvis han noen gang skal få mer politisk innflytelse enn din far har!
Men hva med hennes egen far? - Den 7. viscount Stormont er en kjeltring.
Forskanset i Wien med den pikens onde stemor og sitt nye avkom,
som jeg er blitt fortalt, vil arve alt.
Jeg må si, pen-ge-lens!
Skjønt, heldigvis er ikke kusinen hennes det.
Hver gang jeg ser den jenta, blir hun enda vakrere.
Hun har farge som en bonde.
James, du er min første gutt - velsignet ved lov med å arve din fars formue.
Ha medfølelse med din bror. Som for den uheldige miss Murray
vil et godt etternavn og tomme lommer bare få ham et stykke på vei.
Er Mabel slave?
Hva behager?
Er Mabel slave?
Hun er fri og under vår beskyttelse.
Å, som meg.
Neppe, Dido.
Mottar en meget respektabel lønn.
Hvordan går det med bedragerianken, pappa?
Bedrageri?
Sjøforsikringen. Det er en bedragerisak, ikke sant?
Det kommer an på hvem du snakker med. - Slakte "lasten"?
Utelukkende for å kreve erstatning
fordi den var for syk til å oppnå en god pris.
Hvis ikke svindel, hva da?
Snakker du på vegne av meg?
Vil dere holde opp!
Dette er et vulgært emne å diskutere til frokost.
I går fant jeg ut... Mr. Davinier er i byen.
Ikke rart at Dido begynner å låte omtrent som ham.
Unnskyld.
Jeg hadde gleden av å få se den adopterte jenta.
Du har oppdratt en vakker ung dame, og selv om jeg forstår at hun har
noen interessante regler, reiser hun spørsmål.
Hennes debut i selskapslivet kommer i en viktig fase av ankesaken.
Parlamentet frykter at situasjonen i familien din vil påvirke dommen.
Jeg vil ikke la meg presse, verken fra innsiden eller utsiden.
Du er landets øverste dommer.
I deg ser de en mann med overbevisning og makt til å ruinere
den største bransjen i vår tid og landets kommersielle helse.
Noen vil si at, ved siden av kongen, er du Englands mektigste mann.
Og de samme vil spørre hvordan du kan være rettferdig.
Det finnes regler som dikterer hvordan vi lever.
Hvis ikke det var tilfelle,
ville jeg ikke hatt mandat til å ta inn min nevøs datter.
Hun er hans blod og mitt,
og har rettmessig krav på å vokse opp på familiens eiendom.
Hvis loven støtter Zong-slaveeierne,
like sterkt som Murray-blod renner gjennom årene til Dido Belle,
da kan du være sikker på at assurandørene vil bli tvunget til å betale.
Jeg tror deg.
Jeg må snakke med deg om en annen sak.
Ja vel?
Jeg ønsker å knytte bånd mellom navnene Ashford og Mansfield.
Hva skjedde til slutt, tante Mary? Med din mannlige venn.
Han giftet seg aldri.
Han døde i fjor
etter lang tids sykdom.
Å, tante Mary.
Unnskyld.
Mr. Ashford vil snakke med deg.
Hvilken mr. Ashford?
Du trenger ikke bekymre deg for noe. Pappa er tatt hånd om.
Miss Lindsay.
Mr. Oliver.
Jeg tror...
Jeg vet
at vi kan passe sammen.
Far har kjøpt meg en offiserutnevnelse i Sjøforsvaret som kaptein.
Alt som gjenstår...
Jeg kan ikke tilby deg en tittel som den neste lady Ashford...
Den tittelen må tilfalle min brors hustru.
Det jeg prøver å si er...
Jeg kan uten tvil
tilby deg alt som tilkommer mrs. Oliver Ashford,
og tror at dette vil være akseptabelt for deg,
siden det ville være mitt privilegium,
min ære, om du ville bli min hustru.
Jeg kan ikke se!
Gode Gud.
Mrs. Ashford.
Jeg
kan ikke...
Hva gjør dere? - Stille, Elizabeth.
...kan ikke tenke meg noe
mer vidunderlig.
Å! Hun har sagt ja.
Mamma, vi er forlovet.
Å, vennen min.
Det er bra, er det ikke, mamma?
Å, det er fantastisk.
Dido.
Ja?
Var det noen beskjed til meg?
Nei, Bette.
Men det kommer nok snart.
Hvordan føles det, Dido?
Å være forlovet?
Perfekt, Bette.
Perfekt.
Pappa?
Takk.
Vi skal besøke mange i dag, Elizabeth.
Å bli kjent med de mest egnede mennene bør ikke tas lett på.
Bør vi ikke vente en dag eller to på mr. James?
Elizabeth, et lite råd. Vent ikke på noen mann, vennen.
Vil du bli med oss, Dido?
STUDENTPOLITIKK SKAPER HODEBRY FOR ASSURANDØRER
Dido?
Å. Jeg er fryktelig ør i dag, mamma.
Jeg tror jeg hviler litt, om du ikke har noe imot det.
Kjære vene. Uvel? Og akkurat når vi skal kunngjøre nyheten.
Unnlot å etterfylle
Pappa.
Få se det smilet. Kom an.
Harry. Harry, jeg trenger din hjelp.
Du må kjøre meg et sted. - Alene, miss?
Jeg vil ikke være alene. Jeg vil være sammen med deg.
Dette er skrevet anonymt.
Jeg har en liste over dem som ennå ikke har tatt standpunkt.
Mr. Davinier?
Mr. Davinier.
Miss Lindsay. Jeg...
Det sies at alle skipets papirer har gått tapt. Men her,
jeg fant disse i pappas bibliotek. - Hva er det?
Pappas notater om skipets logg.
Overstyrmannen har visst kommet med den - en mr. Stubbs.
Jeg kunne ikke finne selve loggen, men se på pappas markeringer.
Se på kartposisjonene.
Kaptein Collingwood og hans menn styrte skipet forbi ikke mindre enn 8 havner
der de hadde alle muligheter til å etterfylle skipets vannforsyninger.
Gode Gud. - Men de gjorde det ikke.
Enten ignorerte de mulighetene, eller så var ikke behovet til stede.
Dette er bemerkelsesverdig.
Kanskje om du kunne bekjentgjøre dette, mr. Davinier.
Dette setter deg i en umulig stilling overfor lord Mansfield.
Hva er alternativet?
Bli med meg, miss Lindsay.
Baksiden av vertshuset er trygt for alle som måtte kjenne deg.
Det er ikke annet enn blinde og gråtende fylliker.
Pappa vil ikke at jeg skal se nød, som om jeg ikke vet om den ved å ignorere den.
Kanskje ved stilling, men ikke
ved slektslinje.
Det har aldri vært din feil.
Akkurat som i livet er vi ikke noe bedre på malerier.
Du var redd.
Redd?
For å bli malt ved siden av miss Murray, og jeg latterliggjorde deg.
Jeg skammer meg.
Ingenting å skamme seg over.
Elizabeth sa noe da vi kom til London.
"Vi kvinner er bare mennenes eiendom."
Men det slo meg at jeg har blitt velsignet med frihet to ganger.
Som neger og som kvinne.
Du har vel det. - Eller har jeg?
Må ikke en dame gifte seg selv om hun er økonomisk sikret?
For hvem er hun uten en mann av betydning?
Det virker tåpelig - som en fri neger som ber om en herre.
Vel,
med mindre hun gifter seg med en jevnbyrdig.
Hennes sanne make. En mann som respekterer henne.
Jeg husker min fars øyne.
De var snille, milde.
Omtrent som dine. - Mine?
Jeg mener, på fargen.
Han viste meg mye kjærlighet, selv om jeg bare kjente ham i noen timer.
Hva med din egen mor?
Jeg vet svært lite om henne, annet enn fargen hun har gitt meg.
Da vet du iallfall at hun var vakker.
Jeg skal gifte meg om kort tid.
Mr. Ashford.
Å.
Han er elskverdig og av god slekt.
Er det det du vil?
Alternativet er å erstatte lady Mary i hennes ansvar på Kenwood.
Men hun er peppermø.
Pappa trodde ikke jeg ville finne noen av høyere eller lik rang.
Du er for god til å la deg ydmyke av hensyn til rang.
Jeg håper han ville giftet seg med deg selv om du ikke eide en krone,
for det er en mann som virkelig vil verdsette deg.
Hva om jeg aldri finner noen så uforlignelig egnet?
Og velstående?
Hva om han er egnet, men du ikke er "deg selv" sammen med ham?
Å, Dido. Han forsto meg.
Og når han så på meg, følte jeg meg liksom bedre i denne verden.
Jeg vet at hans følelser vokser, og jeg er trygg på min egen kjærlighet.
Hold opp! Det er ikke kjærlighet. - Hold opp selv.
Du vet ikke mer om kjærlighet enn meg, gjør du vel?
Gjør du, Dido?
Nei.
Oliver og miss Lindsay er et flott par.
Nøyaktig når er det hun skal motta arven sin?
Og si meg, er du eneste sønn?
Jeg har seks brødre.
Seks? Du store. Og de er alle...
Eldre? Ja.
Oi, se her. Her kommer baronessen i båten sin.
Så skrekkelig fantastisk, lady M.
Piken er nydelig. Aldeles nydelig. Sammen med sin utkårede?
Ja visst, baronesse Vernon. - Og jeg ser at den andre ikke gir opp.
Så veldig inntagende.
Du må møte Mansfield-piken. Fremdeles tilgjengelig.
Mamma, mr. Vaughn kommer.
Jeg har sjekket, han har ingen bolig i London,
men han har en inntekt på intet mindre enn 4000 pund i året.
Miss Murray. Lady Mansfield.
Jeg håper oppholdet i London har vært hyggelig, miss Murray.
Så absolutt.
Jeg lurer på om du vil tillate meg å besøke deg hjemme en gang?
Å.
Med Deres Nådes tillatelse?
Jeg skal ordne det.
Miss Lindsay.
Er vi ikke på ektemann-jakt?
Gode Gud, jeg glemte
at du har forledet min bror.
Si meg, vil du dele både spisestue og seng med ham?
Mr. James, manerene dine er like dårlige som din brors økonomi.
Og du er dum nok til å gifte deg med ham. Jeg, derimot,
har ikke lenger bruk for din fattige kusine.
Selv om hun er et greit tidsfordriv.
Det gjør vondt, sir! - Har du aldri blitt traktert av en mann?
Det er ikke i repertoaret mitt å holde selskap med udyr.
Hvordan våger du!
Med letthet.
Du vil ødelegge oss.
Du vil ødelegge hele familiens orden.
Jeg hadde aldri forestilt meg å gifte meg, men min tante er fast bestemt.
Om man skulle telle, har jeg ikke engang vært sammen med miss Beresford ved
tre anledninger.
Er hun ikke veldig skuffet over at du ikke vil tilbake til Hampstead?
Min tante?
Miss Beresford ønsker nok ikke å gifte seg med meg, mer enn jeg med henne.
Jeg vil heller være til bry alene i London
enn i et uønsket ekteskap i Hampstead.
Hvor er alle sammen, Mabel? Alle vognene er borte.
Damene og miss Murray er ute på besøk, Deres Eksellense.
Er Dido sammen med dem?
Jeg tror det.
Var du et nysgjerrig barn?
Absolutt. Elizabeth stilte alltid spørsmålene for meg.
Kjære, kjære Bette.
ESSAY - LORD MANSFIELD -ZONG OG DØD OVER ENGLANDS HANDEL
Pappa skal endelig avsi kjennelse om noen dager, og...
Jeg er redd din far ikke har endret mening til tross for overbevisende argumenter.
Jeg er ikke sikker på om han er klar til å gå mot handelsmennene.
De er noen av de mektigste på disse øyene,
og deres finanser holder tross alt England gående.
Fiender av en mann som sto mot bransjen, ville være brutale.
Men hvis han står rakt,
hvis han sier sin mening og fordømmer bransjen,
Englands høyesterettsjustitiarius, kan det bli umulig
for slavelovene i England og koloniene å forbli absolutte.
Det er et faktum.
Jeg har ikke hørt noe fra ham siden Vauxhall, Dido.
Jeg trodde en kunngjøring ville komme når som helst, at han mente det denne gangen.
Da holder han ikke ord.
Jeg vil hjelpe deg å finne den snilleste, mest fantastiske ektemannen.
Og
jeg skal be pappa bruke en del av min arv til din medgift.
Ville du gjøre det?
Bette, alt for deg.
Dido,
jeg har tenkt de siste dagene at
det er mine små midler som har forsinket James i å gjøre sitt utspill.
Jeg tror du har rett. - Da kan jeg ikke takke deg nok.
Bette?
Jeg skal be pappa skrive til lady Ashford umiddelbart.
Ikke?
James Ashford er ikke snill. Han er ikke egnet.
Egnet?
Broren til mannen du skal gifte deg med, er ikke egnet for meg?
Han ønsker ikke deg, Bette!
Og selv om han gjør det, ville du angre på en slik tabbe.
Han
la hånd på meg, Bette, på svært udannet vis.
Hvorfor sier du noe slikt? - Han gjorde meg vondt.
Du er en løgner!
Hvorfor skulle jeg lyve for deg? - Jeg vet ikke.
Har du aldri vært i stand til å se? Han ville aldri ha rørt deg!
Bette... - Du er ham uverdig!
Er jeg ham uverdig?
Ja.
Ja! Du er... - Hva?
Fortell meg hva jeg er, Bette! - Du er...
Du er en løsunge!
Har du aldri lurt på hvorfor du ikke får spise sammen med gjestene våre?
Mor og far giftet seg aldri, det er riktig.
Men min far erkjente at jeg var barnet hans.
Det er din som nekter å legitimere din stilling, og det er derfor du er fattig.
Og det er derfor det ikke er jeg som er mr. James uverdig. Det er ikke jeg.
Ptro.
Pappa. - Denne mannens ambisjon omfatter deg.
Du vil tåle skam og risikere din stilling for en mann uten navn,
som vil besudle ditt og dra ditt omdømme ned i rennesteinen.
Jeg tar sterk avstand fra din summasjon av min karakter, uten å kjenne meg.
Hvilken rett har du? - Jeg har all rett.
Ikke før du slutter å dømme hele verden som de over og de under,
og begynner å se mennesker som mennesker.
Mennesker som tenker og føler verken mer eller mindre enn du gjør.
Jeg vet det er en dame i Belsize som vil bli din hustru.
Nei, jeg har en ambisiøs tante i Belsize,
som i likhet med deg antar at rikdom og anseelse
er alt livet dreier seg om,
og forakter kjærligheten som om det var djevelens egen kreasjon!
Du hevder kjærlighet... - Ja! Ja,
jeg elsker henne!
Jeg elsker henne med hvert åndedrag jeg tar!
Gå, John.
Du fortjener ikke dette.
Kaptein sir John Lindsay ville aldri ha oppført seg som dette.
Han ville aldri ha oppført seg som dette fordi han aldri har vært her!
Du ødelegger dine muligheter med den eneste mannen som vil vurdere deg.
Er det det du vil?
Arrogante parasitt!
Fyller hodet hennes med verdiløse idealer. Vil "gjøre verden til et bedre sted".
Og den barnslige kampanjen hans øker bare latterliggjøringen av meg
i de ynkelige pamflettene.
Og nå, som en slags helgen, helt ulastelig...
Du sa noe lignende en gang,
at du ønsket å forandre verden.
Ganske lang tid før du kom inn i rettssalene, selvfølgelig.
Trassig, prinsippfast,
desperat etter å sikre din stilling blant sosieteten, men
alltid litt for radikal for dem. - Jeg brøt aldri reglene.
Du ble bare mektig nok til å lage nye.
Jeg følte alltid at du allerede elsket meg
da jeg ga deg min hånd.
At vi passet sammen var det ingen tvil om,
men jeg tror ikke jeg kunne ha giftet meg med en mann
uten det glimtet i øyet.
Uten å vite for meg selv at hjertet mitt stoppet et øyeblikk
hver gang han så på meg.
Det er mulig at selv du
ikke kan motstå forandring, min kjære.
Noen ganger kan du ikke motstå den fordi du er en del av den.
Er du glad i henne?
Som om hun ble skapt av deg og meg.
Og det er derfor
jeg ikke vil la henne bli fornedret.
Niesen til markien av Winchester.
Mr. James Ashford skal gifte seg med niesen til markien av Winchester.
Jeg leser det her.
Det vil gjøre din fremtidige svigermor ekstatisk, Dido.
Du våger ikke si et ord.
Jeg skal ikke det.
Hvorfor...
Hvorfor gjør de alltid det?
Hvem, Bette?
Menn.
De bare drar og kommer aldri tilbake.
Jeg så deg sammen med mr. Davinier
i lysthagen.
Du sa ingenting.
Jeg ville du skulle fortelle meg det.
Stole på meg.
Jeg burde ha gjort det.
Du vet,
hvis jeg hadde ditt valg,
ville jeg valgt den mannen jeg elsket.
Jeg håper bare han er verdt det.
Jeg har ikke for vane å kreve en forklaring mer enn to ganger,
men i dette tilfellet må du tilgi meg.
Det er liten vits i repetisjon. - La meg bare se om jeg forstår.
Din protesjé, mulatten din...
Det er nok! - Er det ikke sant, Deres Nåde?
...hvis uheldige omstendigheter ved fødselen vi valgte å tilgi,
ønsker ikke lenger å gifte seg med min sønn,
en gentleman og en offiser?
Hvorfor,
miss Lindsay?
Føler du jeg har mindre behov for å sikre mitt barns velvære og fremtid enn deg?
Har hun fortsatt tunge? - Jeg har tunge.
Men din forklarer godt nok hvorfor jeg ikke kan gifte meg med sønnen din.
Du ser mine omstendigheter som uheldige,
selv om jeg ikke har et snev av ulykken til menneskene
som jeg ligner mest på.
Min største ulykke ville være å gifte meg inn i en familie
som ville bære meg som sin skam,
slik jeg har måttet bære min egen mor.
Hennes tilsynelatende forbrytelse var å bli født neger,
min å være beviset.
Siden jeg ikke vil fornekte henne mer enn jeg vil fornekte meg selv,
må du tilgi meg for å ønske en mann
som mener at "tilgivelse" for min slektslinje
er både unødvendig og taktløst.
Det vil henge på Kenwood.
Vil det?
Hvorfor skulle det overraske deg?
Hvorfor skulle det ikke det?
Hva er det du leser? - En herremann ved navn Thomas Day.
Han skriver om en slave som giftet seg med en engelsk dame.
En stemme for folk...
Folk som min mor,
som ikke har noen.
Finner du deg selv i den slags?
Jeg vet ikke om jeg finner meg selv noe sted.
Hva vil du, Dido?
Nøyaktig hva er det du leter etter?
Jeg har tilpasset enhver sedvane
så du skulle vite nøyaktig hvor du hører hjemme,
men det er visst ikke nok for deg.
Hva om det ikke fantes en regel, pappa?
Hva om regelen som lot deg ta imot meg, ikke fantes?
Ville du ha returnert meg til slummen?
Du er modig.
Når det gjelder saker du tror på, er sosieteten ubetydelig.
Du bryter alle regler når det betyr nok, pappa. Jeg er beviset.
Dette maleriet er beviset.
Se på dem. For og mot i strupen på hverandre.
Hvordan i all verden fant de fordømte kvekerne veien hit?
Du er en modig mann som er her kvelden før din dom.
Endelig får du snakke. Hvis England blir ødelagt, vil vi klandre deg.
...er ikke religionen den eneste vokter av vår moral.
Naturligvis ikke. Man har egenansvar.
Og når den svikter, har ikke loven en plikt?
Har ikke domstolen og Parlamentet plikt til å forsvare og skape lover
som utvikler vår moral, ikke hemmer den?
Om ikke for å beskytte oss mot andre, så for å beskytte oss mot oss selv.
Lover som tillater oss å redusere noens menneskelighet, er ikke lover.
Det er rammeverk for forbrytelser.
Jeg bryr meg ikke om du personlig mangler karakter eller samvittighet.
Men et land hvis lover godkjenner, ikke kontrollerer,
de barbariske blant dets innbyggere, det er et land uten håp.
Hvorfor betyr det så mye for deg?
M'lord. Jeg har sett notatene dine!
Hvis de hadde ønsket vann, kunne de ha fått det.
Dido tok dem.
M'lord! Hvis du gir handelsmennene medhold,
vil du lovfeste prinsippet om å forsikre menneskelig last.
Det stemmer.
Kjør.
Når du er borte, vil ditt ettermæle være å ha forlatt miss Lindsay
i en verden der hun kan være verdt mer som død enn levende.
Miss Lindsay er ingen slave.
Ved selveste Guds nåde.
Dette handler ikke om miss Lindsay. - Klart det gjør.
Det handler om oss alle.
Det handler om alt. Alt som er viktig.
Mr. Davinier,
verden er et overveldende sted.
Du må lære å beskytte dine følelser
hvis du ønsker å hindre saker som angår både loven
og kjærligheten, i å ødelegge deg.
Godt å se deg, John.
Stillhet i retten! Stille!
Ankesaken i kongens domstol - Gregson mot Gilbert.
Jeg er her i dag
for å avgjøre visse saker
som ble henvist meg fra en lavere rett,
i saken om slaveskipet Zong.
Så snilt av deg å komme, mr. Vaughn.
Jeg har ikke tenkt på noe annet enn å vise deg tante Marys krysantemum.
Så hyggelig, miss Murray.
Du også, mamma.
Tante Mary?
Hvorvidt slavelasten ble dumpet i et nødstilfelle
for å redde kaptein og mannskap fra den visse død,
da reisen videre truet med mangel på drikkevann.
Nei. Aldri igjen. - Så la meg ta tømmene.
La meg gjøre det klart,
mangel på vann på et skip er et særdeles farlig anliggende.
Opprør fra tørste og fiendtlige slaver
i verste fall, og en umulig oppgave
med å fordele en redusert vannreserve på alle levende, i beste fall.
Begge innebærer en alvorlig trussel mot sjøfolkenes liv.
Og i slike nødstilfeller
er loven opplagt og utvetydig.
Dumping av slaver er lovlig!
Og det binder forsikringsselskapene til å dekke tap.
Nei!
Stillhet i retten!
Mine herrer, stillhet i retten!
Men
dette var ikke tilfellet på Zong.
Slaver ble ikke dumpet fordi vannforsyningen var knapp.
Faktisk har vi bevis for at skipet seilte forbi 8 havner
uten å stoppe for å fylle vann.
Min kjennelse er at slavene
ble dumpet, drept, fordi skipet Zongs eiere
valgte å stue slavene sine altfor tett.
De kjente risikoen, siden denne transportmetoden
er kjent for å forårsake sykdom hos slaver.
Sykdom som gjorde Zong-slavene umulige å selge.
Stillhet i retten! Mine herrer, stille!
Det er ikke lovlig
å kaste levende skapninger fra et skip ut i vannet
for å få erstatning.
Enten det gjelder hester
eller mennesker, slaver eller ei.
Det er verken lovlig
eller riktig.
Det er klart at en svindel er begått
ved å kreve erstatning for slaver som ble druknet
kun for økonomisk vinning.
Det er min mening
at slaveri
er så motbydelig
at ingenting kan forsvare det.
La rettferdigheten skje
om så himmelen måtte falle.
Jeg gir assurandørene medhold,
og opphever den lavere rettsinstansens kjennelse.
Reis dere!
Du kan ikke klandre mr. Davinier.
Mitt oppmøte i dag er helt frivillig fra min side.
Det er jeg fullt klar over, Dido.
Lord, jeg er inspirert av din kjennelse i dag.
Vi vil ikke gå bakover herfra.
Historien vil bedømme om optimismen din er berettiget.
Du er en mann av overbevisning.
Jeg prøver.
Jeg har ikke ombestemt meg. Hun skal gifte seg med en gentleman.
Og mr. Davinier er ikke en gentleman?
Visst er han det. - Jeg har følelser for ham, pappa.
Og derfor bør han ha et yrke som sømmer seg en.
Jeg ønsker kun å bli hans hustru.
Mr. Davinier, jeg vil gjerne at du kommer innom meg i morgen.
Det er noen saker du kan hjelpe meg med.
Deres Eksellense? - Og hvis du syns det er en god idé,
vil jeg legge til rette for at du kan tre inn i juristkollegiene.
Jeg syns det er en veldig god idé, lord.
Kan det være sant?
Naturligvis. Han ser det jeg ser. Ordene hans var like klare som...
Nei.
Nei, at du har slike følelser for meg?
At du vil bli min hustru?
For jeg kan ikke tenke meg et liv uten deg.
Jeg elsker deg
for alt at du er
og med hele meg
og alt jeg er.
DIDO OG JOHN GIFTET SEG OG FIKK TO SØNNER.
ZONG-SAKEN BLE ET BANEBRYTENDE TRINN MOT AVSKAFFELSE AV SLAVERIET.
ELIZABETH MURRAY GIFTET SEG OG FIKK TRE BARN.
MALERIET AV DIDO OG ELIZABETH HANG I KENWOOD HOUSE TIL 1922.
I DAG HENGER MALERIET I SCONE PALACE I SKOTTLAND.
LORD MANSFIELDS FØDESTED.
TIL MINNE OM SELINA JONES KWAME NYAME ASANTE
Oversatt av: Tommy Lund, Deluxe